Mitä tarvitaan keittiön tuolien uudistamiseen? Reippaasti rohkeutta ja asennetta, sekä luja usko lopputulokseen 😄 Pahin, eli kankaan hankinta oli melkoinen kynnyskysymys. Olen vaihtanut tuoleihimme pääliset viimeksi 2019. Löysin tuolloin edullisen verhoilukankaan Tallinnan Karnaluksista. Kangaskaupan hinnoilla pakalta ostettu kangas pelotti nyt kovasti. Aina on se mahdollisuus, että homma menee syteen ja saveen, kun en ole mikään oikea verhoilija tai ompelija. Yritin kuitenkin sinnikkäästi mitata tarvitsemaani määrää. Sain arvioitua ihan oikein mahdollisen kankaan leveyden, eli 140cm. Sitten mittailin ja laskeskelin... 4,5 metriä. Huh! Mitkähän mahtavat olla hinnat...?
Reippaasti kangaskauppaan äiti tukena ja turvana 😅 Äiti kannattaa siis ottaa mukaan aina elämän hankalissa tilanteissa. Verhoilukankaat olivat kaikki 19.90 euroa metriltä. Lievä ahdistus hukkaanheitetyistä rahoista yritti edelleen nostaa päätään. Valikoima kaupassa ei ollut päätä huimaava. Yksivärisiä oli paljon, mutta sellaisia en halunnut. Värillisissä oli hieman..hmmm... erikoisiakin. Yksi olisi miellyttänyt, mutta sitä ei ollut pakalla riittävästi. Yksi kissakangaskin olisi kelvannut, mutta se oli niin lähellä aiempaa, että hylkäsin senkin. Aiemmassa oli jopa kauniimmat kissakuvat, kuin tässä. En ole varsinaisesti kukkaihmisiä, mutta kukkakangas sieltä kuitenkin mukaan lähti. Sen nimi on Versot Edenissä.
Merri on tietysti vapaaehtoinen, kun aletaan leikkaamaan kangasta. Niin se oli edellisenkin uudistuksen aikaan TÄÄLLÄ. En muistanut, että edellisestä kerrasta olikin jo näin kauan, 5 vuotta! Jo oli aikakin toimia. Vanhat pääliset olivat nuhjuiset ja joku nimeltä mainitsematon kissaherra oli testannut niihin kynsiään aina tilaisuuden tullen. Merrin keino herättää huomiota on tehdä juuri testiluontoinen kynsähdys, jotta se herättää ihmisten huomion 😸 Frodoa eivät niinkään tuolit ole kiinnostaneet.
Vanhat päälliset olivat siis tämän näköiset. Vieressä olevan puusohvan päällinen saa jäädä. Siinä on leveä istuintyyny. Kissakangas jää siis edelleen elämään.
Homma alkoi vanhojen päällisten poistamisella. Niitit irti ja tuolit palasiksi.
Ruuvien irrottelu kävi jo työstä. Metallijalat ovat painavat ja olen potkinut niihin varpaitani vuosien varrella aika monta kertaa. Auts! Tuoleissa on kuitenkin kiva istua, kun niissä voi vähän heilua. Kuulun niihin ihmisiin, joiden on vaikea istua täysin paikallaan, jos on mahdollisuus heijata 😂
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjqjvlmH971JofJcSdeyygdyiGSdG6aKAsrg9Fz1wJ4MYrfxeLFziEOQef-4XVKlymXwFnU8I-swfAdMYCRsXmz0Tjoz2UX1_x5r2NnbhFPPMaLz-38mlDnmnZycwx_vITSmek3AqTokyUqC_VZQA6A5VmVu40A8wpRdwjX3KYNH8yPnrOvlW-xmc9Xf5Q/w606-h640/2024-07-20%2015.14.44.jpg)
Huh, minkä näköiseksi oli mennyt alta löytynyt keinonahka! Alunperin vaihdoin kissapäälliset siksi, että Merri oli testaillut selkänojiin kynsiään leikkiessään trapetsitaiteilijaa. Tämä vaihto siis vuonna 2019. Tuolit on ostettu meille mitä luultavimmin jo ennen Merrin tuloa 2018 vuoden alkupuolella. Kuka muuten ostaisi keinonahkatuoleja kissatalouteen?? 😃 Alan siis pikkuhiljaa ymmärtää, että tuolit ovat jo oikeasti aika vanhat ja vielä vaan saavat lisäaikaa! Mietin, miten keinonahka on noin hapertunut. Mitä jos en olisi koskaan päälystänyt tuoleja? Ei näköjään kovin kestävää materiaalia. Nyt tuo hirvitys jää jälleen piiloon kankaan alle. Keinonahan alla on jotain irtoavaa pehmikettä, joten pohjia myöten purkaminen ei tullut kyseeseen.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhFCJ_ag2uDkPUshjMBfWsj5Qg9F3gJUM-E-lRr7d_s42tMS4ctbzXzml_Fbuzojsi1c4fIiXgBhJhu1XRIFfqBZcdEosXYldWrdMGAM7_M7jmUz3ArPt3kNI7Ndj3_N8AW1wU3W3AIpyWZOYvMnW9gSC57WIVL5pCIAiEeQWEDMAX0AgKuuwDHMomKSro/w640-h480/2024-07-20%2021.02.45.jpg)
Kangas oli lopulta aika helppo leikata ja ommella, koska sain mittoja edellisistä päällisistäni. Yläosa on huppumallinen. Ompelin sen koneella tuplasaumoin. Alaosan kiinnitin niittikoneella tiukaksi. Istuinosa on kangaspala, jonka kiinnitin suoraan niittikoneella paikoilleen. Ompelua oli siis lopulta aika vähän. Työläin homma oli osien kiinnittäminen toisiinsa, eli ruuvaus.
Alla ennen-jälkeen -otos. Muuttui edukseen, vai mitä?
Siinä koko uusi uljas rivistö! Seuraavat 5 vuotta pitäisi taas kestää.
Samaan juttuun otetaan nämä jakkarat, kun ovat samaa projektia. 3 koivupuista jakkaraa, iältään kymmeniä vuosia. Olen jo pitkään miettinyt, miten uudistaisin nämä hieman kulahtaneet pinnat. Olin suunnitellut jotain virkattua päälistä tms. mutta ei lähtenyt käyntiin.
Muistin ostamani kalkkimaalin, jota moni bloginkirjoittaja on kehunut. Minulla oli aiemmin vähän huonoja kokemuksia, mutta tämä uusi maali oli vähän erilaista. Mies vähän epäili, ja minäkin vielä maalausvaiheessa, mutta aika näyttää.
Jälleen ruuvausta. Jalat irti.
Puuliiterin seinää vasten kuivattelin maalaamani jalat. Kolme kerrosta maalia. Toisen kierroksen jälkeen tuli viimeisen jalan kohdalla dominoefekti..... Onneksi maali kuivaa melko nopeasti, eikä kaikki mennyt suttuun. Kalkkimaalausta ennen ei tarvitse käsitellä pintoja mitenkään.
Haaveilin päällystäväni myös nämä jakkarat. Meillä on jonkin verran pehmusteita kotona. Tämä pehmuste oli joskus käärittynä jonkin postin kuljettaman pakkauksen päälle, eli hyvää kierrätystä! Leikkasin siitä aavistuksen isommat ympyrät, kuin tuo varsinainen istuinosa. En kiinnittänyt sitä erikseen.
Pehmuste jäi nätisti kankaan ja jakkaran väliin. Tässä kohtaa niittikone ei toiminutkaan. Puu oli liian kovaa. Suunnittelin naputtelevani pieniä nauloja tuohon kiinnitykseksi, mutta mies lainasi töistä jykevämpää niittikonetta. Hän myös auttoi kankaan kiinnityksessä. Tässä kohtaa hän varmaan kertoo laittaneensa pääliset, kuten aiemmin kertoi leiponeensa kaiken, kun oli auttanut minua 😁
Ruuvien kiinnitys oli jälleen hikistä hommaa. Jalkojen pehmikkeeksi etsin vielä huonekaluhuopaa. Pelkään kalkkimaalin jättävän muuten jälkiä lattiaan. Muutenkin pehmike on hyvä juttu.
Nätti kolmikko!
Ei uskoisi, että jakkarat ovat niin vanhoja! Meinasin jo heittää ne pois jossain vaiheessa.
Lopuksi on todettava, että ostin 70cm liikaa kangasta. Mittaus ei siis täysin onnistunut. Tuo olisi ollut reilu 10 euroa hinnasta pois. Parempi kuitenkin näin, kuin että olisin joutunut ostamaan lisää kangasta. Lopusta aion tehdä pari tyynyä. Luulin, että minulla on talo täynnä sisätyynyjä, mutta yhtään ei ollut vapaana, joten joudun lykkäämään tyynyprojektia vähäksi aikaa.
Kesä kulkee vääjäämättä eteenpäin. Loma jatkuu vielä hetken, vaan eipä mennä asioiden edelle 😎
Hyvä ahkera sinä! ♥ Nättiä sait aikaan!
VastaaPoistaKivasti uudistuivat, vaikka työtä teetti. ☺️
PoistaKylläpä tuli komiat tuolit ja jakkarat.
VastaaPoistaKiitos. Uusi Pinta tekee terää ☺️
PoistaHieno tuunaus ja kyllä kannattaa uudistaa vanhoja huonekaluja!
VastaaPoistaKiitos :) Kukaan ei tiedä, mitä alta paljastuu.
PoistaMuuttuivat todellakin edukseen 🙂 Hienot tuli 👍
VastaaPoistaKiitos :) Se on aina hienoa, jos lopputulos on parempi, kuin alkuasetelma :)
PoistaNo nyt! Wow! Hieno lopputulos, nuo eivät jää nurkkaruusuiksi.
VastaaPoistaEivät tosiaan. Näissä istutaan ja pehvalla hiulataan ja kulutetaan näitä taas monta vuotta. Merrin kynsitestailut tulevat varmasti taas kyseeseen ;)
Poista"Testiluontoinen kynsähdys"... aika veijari tuo teidän Merri! 😄
VastaaPoistaOletpa tosiaan pidentänyt paljon tuolien elämää! Keinonahka taitaa helposti haurastua ajan myötä, itsellä on kokemusta ainakin yhdestä "nahkatakista" sekä lompakosta. Valitsemasi kangas on kaunis ja tuoleista tuli todella hienot!
Mukavaa viikonloppua!
Sellainen se tuolin käsittely on ;) Merri teroittaa ihan oikeaan paikkaan kyntensä, mutta halutessaan huomiota, se kokeilee rajojaan ;D
PoistaEn muistanut, että tuolit olivat jo näin vanhoja, mutta vanhasta postauksesta löytyi faktaa. Toisaalta, eihän tämä ole mikään ikä vielä tuoleille, jos on kunnon tuoleja. Äidillä on edelleen tosi vanhoja puutuoleja, jotka tuntuvat kestävän ikuisuuden.
Miehelläni oli kauan sitten joku keinonahkatakki, joka nimettiin sittemmin paukkunahkatakiksi, kun se alkoi kylmemmällä ilmalla paukkumaan jäykkyyttään ;D
Pidin kovasti kangasvalinnasta. Raikas ja kaunis. Ja tiedän kokemuksesta miten hankalaa kankaan valinta voi olla varsinkin kun hinnat on mitä on ja tarvitaan aika lailla mielikuvitusta että näkee pakassa olevan kankaan siinä omassa kohteessa.Hyvin onnistuitte :-).
VastaaPoistaAika rohkeaa on tosiaan pistää tuolit palasiksi, mutta onneksi sait koottua ne vielä uudelleen ja vieläpä oikein siististi. Verhoilijan vikaa ? :-)
Ja varsinkin jakkarat sai ihan uuden ilmeen ja elämän. Paljon vaikutti jalkojen maalaus. Tuo projekti kannatti ilman muuta. Merrinkin mielestä. Oli varmaan hauskaa kun sai kellistellä kankaiden päällä :-).
Oli joitain muitakin hyviä kankaita, mutta niissä oli niin geometrisiä kuvioita, että tiesin jo etukäteen ompelun menevän ihan pieleen. Näissä ei ollut väliä. Jonkin verran on tullut päälystettyä jotain yksittäisiä huonekaluja ja parit autonpenkit. Ihan täyttä tuskaa se on joka kerta, enemmän tai vähemmän ;D
PoistaJakkaroista tuli tosiaan nätit. Oli hyvä päätös laittaa pehmuste. ensin olin ajatellut vain maalata. Vielä mietin, josko virkkaisi jonkinlaiset "sukat" noihin jalkoihin. Saas nähdä.
Merri ei yksinkertaisesti voi vastustaa kankaita. Sama juttu lakanoiden vaihdossa ;)
Loistavaa hyvä sinä🥳
VastaaPoistaMiten upea lopputulos kaikissa tuoleissa. Ja kalkkimaalauskin
meni hienosti.
Onpas sinulla ollut mukavaa puuhaa🥰
Kiitos :) Sinun kalkkimaalaukset saivat minut viimein ostamaan sen purkin, jota sitten viimein rohkenin kokeilla, kun löytyi sopiva kohde ;) Mökilläkin purkki oli mukana, mutta en sitten keksinyt mitään maalattavaa.
Poista❤️
PoistaWAAAU. Tulipas kyllä kauniit. Ihanan pirtsakkaa ja kaunista tuo kangas ja olet kyllä ollut taitava tuossa päällystämisessä. Tuo osiin laittaminen varmistaa kunnollisen lopputuloksen. Huomaan, että sinulla pysyy myös ruuvimeisselit ja muut työkalut hyppysissä.
VastaaPoistaTuolien päälystys oli nyt huomattavasti helpompaa, kun olin edellisellä kerralla jo selättänyt haasteet ;) Aika työlästä oli tuo ruuvailu ja niittailu, mutta lopputulos häämötti silmissä, eikä voinut lopettaa ;)
PoistaOi että tuo vanha verhoilukangas oli söpö! Anteeksi vain, mutta vaikka uusi on tosi nätti, oli vanha vielä ihanampi. Jakkaroista tuli kuitenkin aivan järisyttävän hienot, mikä muutos! Ja hienostihan tuo meni, että jäi kangasta vielä ylikin!
VastaaPoistaVanha oli tosi kiva ja yksityiskohtainen. Onneksi sitä jäi vielä puusohvan istuinpatjaan. Ehkä siitä jemmaan jääneestäkin kissakankaasta saisi jonkun tyynynkin vielä. Olisin päälystänyt jakkarat sillä jämäpalalla mutta sitä ei ollut riittävästi. Kaupassa oli samaa sävyä kissakangasta. Kissat eivät olleet läheskään niin kivoja, kuin vanhassa kankaassa.
PoistaEi kannata hyviä tuoleja heittää pois, varsinkin kun osaat noin taitavasti uudistaa ne. Kannatti todellakin ryhtyä toimeen ja mikä ettei, kun on taito.
VastaaPoistaKaikenlaista syntyy, kun uskaltautuu yrittämään. Kaikki ei aina mene ihan putkeen, mutta tällä kertaa meni.
PoistaOi miten hienoja tuoleja olet saanut aikaiseksi.
VastaaPoistaKiitos ☺️
PoistaOlet kyllä taitava ja tietysti myös miehesi! Kaunis lopputulos ahkeruudesta.
VastaaPoistaKiitos, yhdessä onnistuu, jos yksin hankalaa ☺️
PoistaTuoleista tuli taas kuin uudet! Korjaaminen ja muokkaaminen kannattaa aina. Ison kangaspalan ostaminen kyllä hirvittää ja seuraavaksi hirvittää kankaan leikkaaminen paloiksi, mitä jos se meneekin pieleen. Onneksi sinulla oli apua ja tukea kaikissa vaikeissa käänteissä ja lopputulos palkitsi vaivasi.
VastaaPoistaOlet niin oikeassa kankaan työstämisen suhteen. Onneksi on äitejä ja puolisoita, joilta voi pyytää apua 😄
PoistaMiten tuo aika rientää, ihan äskenhän sinä verhoilit tuolit tuolla kissakankaalla. Kukkakangas on kaunista, vaikka se kissakangas olikin erityisen kivaa. Jakkaroista sait tosi kauniit. Minulla on yksi rahi, jonka päällinen on vähän likainen. En osaa päättää, neulonko päällisen vai nidon jostain kankaasta uuden päällisen. T Saukkis
VastaaPoistaNiin minustakin tuntui. Mietin jopa, onko noloa uusia kankaat näin pian, että olisivatko vielä toimineet 😂 Hämmästyttää tuo vuosien kuluminen.
PoistaMietin tuota virkkausta myös.lopulta päätin, että on liian hidasta. Minulla on aina ideoita, mutta toteutus voi kestää ikuisuuksia tai jäädä toteutumatta.
Onneksi kissakangas jäi vielä puusohvan istuinpehmusteeseen. Sohvalla istutaan paljon vähemmän, eikä istuin ole kulunut.
Tulipa noista tuoleista hienot, vautsi! Ja jakkaratkin kohentuivat edukseen. :)
VastaaPoistaKiitos :) Väriä pintaan niin vanhakin näyttää nuoremmalta, kuten siinä vanhassa mainoksessa sanottiin :)
PoistaErittäin onnistunut päivitys!
VastaaPoistaMukavista tuoleista kannattaa pitää kiinni, kiva kangas ja niittipysdy tekevät ihmeitä.
Jakkaroista myös täysi kymppi. Itse olisin ehkä kokeillut kuminauhakujaa (jos nitojan teho ei riittäisi), mutta se ei koskaan ole kovin kaunis ratkaisu, aina jostain suunnalta römpsöttää. Onneksi sait tehopyssyn käyttöösi.
Ja hyvä apulainenhan on aina eduksi, vallankin sellainen, jolla on jo aiempaa kokemusta! 🙂
Tuollainen kuminauhamalli ei tullut mieleenkään. Pitääpä laittaa muistiin, jos jossain muussa tilanteessa olisikin käyttökelpoinen.
PoistaApulaiset ovat aina hyödyksi. Kaikenlaiset :)
Kauniita tuoleja. Uusi kangas tekee niistä aivan uudet. Jakkaroistakin tuli hienot. Olenko väärässä, jos sanon, että jakkarat ovat Alvar Aallon suunnittelemia?
VastaaPoistaOhhoh! Miten olen voinut missata tämän tiedon, vai onko se vaan kadonnut oston jälkeen päästä! Tämä on tosiaan Aallon jakkara. Ensin suunnitteli 1933 kolmijalkaisen, sitten vuotta myöhemmin nelijalkaisen. Sen kuitenkin tiedän, että nämä meidän tuolit eivät ole vuodelta 1934 ;D Nyt tuli kyllä vähän sellainen tunne, että tuliko pilattua laatutuote. No, helppohan se on sitten joskus taas entisöidä ;)
PoistaHienosti päivitit tuolit siistiin kuntoon. Minusta ihana kukkakangas.
VastaaPoistaKyllä ne kissojen katoamisesta huolimatta on nyt tosi siistit ja onneksi kissakangastakin vielä jäi penkinpääliseen :)
Poista